Det är år 4032.
Människans ödeläggelse har skapat evolutionära avvikelser - Abbies...
...som härskar på jorden.
En man såg katastrofen komma.
Han skapade en ark och valde ut några få som fick sova I 2000 år-
-och trotsa människans utdöende.
Omgivna av berg och skyddade av ett elstängsel-
- gör de sista människorna på jorden sitt bästa för att överleva-
- I en stad som heter Wayward Pines.
Detta har hänt...
- Vi skyddar skördemännen. - Och Abbies?
Vi har aldrig använt eld mot dem.
- I kväll får de lära sig. - Använd eldkastarna.
- Äntligen framme I stan. - Pilcher skickade ut ett dussin...
...och bara Adam återvände.
Du visste hela tiden. Du jobbade med Pilcher.
- Jag vill blåsa av det. - Det är gjort, Adam.
Min familj är död på grund av dig.
- Berätta för honom. - Xander och jag är gifta.
Jag hörde att du fångade en.
- Den första hona jag nånsin sett. - Som alla arter är de annorlunda.
De är inte bara dumma djur.
Det finns en metod, om du kan överleva och lära dig den.
Vi har genomsökt dalen, sir.
Vi påbörjar nu markgenomsökning av området.
Klart!
Området är säkert, sir.
Vi kan nu börja bygga stängslet.
Vi borde skaffa barn. Du och jag.
Menar du det?
Är du... redo att göra det? Med mig?
Vi har uppmuntrat första generationen att fortplanta sig.
Entusiastiskt.
Vi kan bli förebilder.
En son som kan leda.
- Eller en dotter. - Eller en son.
En av varje.
Fyra av varje.
Vad är det?
Det är inget.
Jag har bara mycket att tänka på. Precis som du.
Det är okej att hoppas. Vi klarar oss bra.
Staden?
Det är fortfarande problem med rost I vattenledningen...
Jag pratar om oss, Kerry.
Vi är ett bra team.
Jag visste att du var rätt val.
Vad får det lov att vara?
Jag har smakat din öl, som var vämjelig.
Och den där selleriläsken, jag vet inte vad det är, så...
Ditt val.
Vad sägs om den här?
"Destillerad från rent Kentucky-vatten"? Verkligen?
Var har du fått den ifrån?
Släpade Hassler med sig den in?
Det är en väldigt fin etikett.
Tyvärr bryggde vi innehållet för två veckor sen I skogen.
Nåja...
Ledsen.
Vet du vad det här stället behöver? Ett stadsfyllo.
Jobbet är ledigt.
Jag letade efter dig, Theo.
Jag gjorde vad jag kunde för att hitta dig.
Jag kom för jag vet att du har frågor.
Jag är trött på hemligheter.
Försökte du få barn?
Upp, allihop! Vi måste iväg nu!
Lämna kvar allt, det finns inte tid!
Sätt fart! Nu!
Din jävel!
Theresa...
Lystring, invånare I Wayward Pines.
Alla arbetsföra män, inställ er på brandstationen omedelbart.
- Vad är det som händer? - Grödorna står I lågor.
- Hur? - Vi vet inte. Vi är på väg dit.
- Vem är på väg? - Alla som kan.
Vi behöver hjälp!
Du måste till sjukhus. Jag ser vad jag kan göra här.
Dr Yedlin, vi behöver hjälp. Kan ni följa med?
- De är tillbaka, eller hur? - Vi har sett några där ute, ja.
- Varför skickar ni civila? - De ska bekämpa elden.
- De kommer att dö. - Ska vi låta grödorna brinna?
- Utan mat är vi alla döda. - Och utforskarna? CJ, lastbilarna?
Vi tappade kontakten för tio minuter sen. Vi behöver dig på sjukhuset.
Lystring, invånare I Wayward Pines.
Alla arbetsföra män, vänligen inställ er på brandstationen.
...men vi borde överväga att...
- Tänker du bege dig ut dit? - Vi behöver vapen.
För att försvara oss själva mot vad som än finns där ute.
- Kan du få in oss? - I berget? Xander... nej.
Jag försöker inte dra in dig in nåt igen, jag försöker undvika slakt.
Jag har jobbat med Jason och litar inte på honom.
Förlorar vi grödorna förlorar vi allt.
Vi måste få ut slangarna!
Dra ut slangarna!
Allt är klart. De sa till oss att göra I ordning 20 sängar.
- Väntar vi oss 20 patienter? - Vi behöver fler. Skriv ut fler.
- Fler än 20? - Vi har inga etiketter.
Prioriteringsetiketter. Vi får skriva på armarna.
Hej, allihop.
Sluta!
Lyssna. Jag utvärderar dem och tilldelar er patienter.
Bokstäver för varje färg. G är grön. Grön är lindrigt.
Gult kan vänta. Rött är akut. Svart, avliden.
Låt dem inte utvärdera sig själva. Lyssna på mig och var lugna.
Jag vill att ni vet var allting finns nu.
Jag vill inte ha spring när nån ligger med hjärtstopp på bordet.
Vi ska erbjuda den bästa vård till så många vi kan. Ni klarar det.
Sir, det finns ingen jag hellre...
- Håll käften, Oscar. - Ja, sir.
Mer sug.
Han är klar. Sy igen honom. Nästa!
...skador på mage och bröst.
- Han är borta. - Det är bitmärken.
- Fler på väg in! - Sätt fart. Vi behöver fler bårar.
Jag klarar mig. Abbies tog sig fram till grödorna.
- Hjälp henne! - Stoppa blödningen I hans axel.
- Hon har hypotoni och takykardi. - Ge henne dropp.
- Ampicillin, två gram. - Vi använde just sista påsen.
Okej, andas. Långsamt.
- Hennes syresättning dalar. - Du heter väl Theresa? Se på mig.
Mitt namn är Theo. Se på mig. Du har en kollapsad lunga.
- Dr Yedlin? - Jag ska hjälpa dig, okej?
Dr Yedlin? Jag behöver er hjälp!
Långsamt, andas in. Och ut... in, ut. Bra.
Jag lämnar dig inte. Mycket bra. Jag måste sticka in den här.
Är du beredd?
- Dr Yedlin? - Det var bättre.
Varför prioriteras inte förstagenerationspatienter?
- Lårartären. Jag hittar den inte! - Få dit en peang!
- Jag försöker. För mycket blod! - Dr Yedlin, ni måste göra det här.
Min hand är I en patient just nu. Du klarar det.
Tryck mot låret och låt fingrarna hitta artären. In med fingrarna!
- Okej, jag tror jag har hittat den! - In med peangen.
Släpp inte med fingrarna innan peangen är på plats.
Jag fixade det.
Han hjärtfrekvens saktar ner.
Ingen kunde ha förutsett det som hände I kväll.
Jag borde ha kunnat förutse det.
Att fälten skulle brinna? Hur skulle du kunna det?
Det är en omöjlig situation.
Om jag inte kan lita på mina instinkter...
...eller på det Pilcher lärde mig, vad duger jag till då?
- Jag borde ha förberett oss bättre. - Du förberedde oss.
Genom att plantera grödorna.
För inget skulle växa I Wayward Pines.
Vad beror det på, Kerry?
Vad är det för fel på jorden här?
Varför sa inte Pilcher nåt om det? Vad har vi gjort med den?
Och vad säger det oss om vi måste dö för att få maten för att leva?
Vem I helvete är du?
Jag trodde att du var mannen som föddes till att leda denna stad.
Tränad av Pilcher för att leda människan till nästa generation-
- men det är inte vem jag ser framför mig just nu. Det jag ser...
...är svaghet och rädsla.
Är du mannen som föddes till ledare?
- Ja. - Bete dig så då.
Och låt dem aldrig se dig tvivla. Även om du gör det.
Hej, dr Yedlin. Jag var där ute med brandmännen.
- En av dem fick tag I mig. - Hur är det med käken?
- Det svider att le. Var det poängen? - En av dem.
Jag lämnade vår fru på ditt kontor. Hon räddade också några liv.
Men... jag låter henne berätta om det eftersom allt är offentligt nu.
Och doktorn, den första är gratis men nästa kommer att kosta.
Har du fortfarande känslor för honom?
Vårt äktenskap var som alla andra I Wayward Pines. Det fanns regler.
Det var övervakning. Vi var inget annat än cellkamrater.
Och jag valde dig innan nåt av detta hände.
Dr Yedlin, vi behöver er.
Det är inget svar.
Försök att inte röra dig för mycket.
- Är ni doktor här? - AT-läkare, ja.
Dr Yedlin bad mig att stoppa en femoralartärblödning tidigare.
- Vem? - Theresa Burke.
- Är... - Ni borde försöka vila lite.
- Är hon död? - Jag kan inte diskutera det.
Hon...
- Bara säg det. - Det... man måste vara familj.
Abbies anföll alla män som höll I en slang.
De ville uppenbarligen stoppa oss från att rädda grödorna.
Så Abbies visste vad männen gjorde?
Det var nog väldigt förvirrande där ute. I mörkret, I stridens hetta...
Jag vet vad jag såg, ma'am. Jag såg mina män dö.
- Hur många trupper har vi kvar? - Vi har färre än 20 soldater kvar.
Vi kanske ska sluta att rekrytera så många ur första generationen.
Vi rekryterar fler. Det är en ära att tjäna mot en äkta fiende.
Vår äkta fiende har gjort det de kom för, angripit vår matkälla.
- Du pratar som om de hade en plan. - De tände fyr I hörnen.
- De har aldrig använt eld som vapen. - Inte under alla våra år här.
Förrän vi använde det mot dem för att skörda grödorna.
- Och I kväll lärde de sig. - Du pratar som om de var mänskliga.
När fälten brann var Margaret lugn-
- men hannarna I labbet blev väldigt aggressiva, som om de visste.
- Så om de hade en plan... - De hade ingen plan!
- Grödorna. Berätta. - De brändes till roten.
Jorden är svedd.
Att återplantera där skulle ta månader. Om de lät oss.
- Så vi har bara maten I lagret? - Nej. Plantera nåt snabbväxande.
- Det kommer inte att gå. - Vad är det du säger?
Att vi kommer att svälta ihjäl? Varenda människa på planeten?
- Hur länge? - Såvida inget förändras...
...mindre än sex veckor.
I dag sörjer vi förlusten av 35 invånare av den här stan.
35 medlemmar av vår art.
Det är lätt.
Det är lätt att vakna på morgonen och glömma vilka vi är.
Det är lätt att glömma att människan inte har fler chanser.
Att det är nu det gäller.
Att det är vi som gäller.
Folk lär ha berättat historier förr.
Historier om att mänskligheten började med bara två människor-
-en man och en kvinna.
Nu är vi 1178 till antalet.
Så om vi uppstod från två, kan vi uppstå ur detta.
Vi är mänsklighetens hopp. Vi kommer att överleva.
För de vi har förlorat.
Och för framtiden.
Skyldra gevär!
Redo! Sikta! Eld!
- Varsågod. - Tack.
- Killar. - Wayward Vine?
Vi samlar in vapnen som kommenderades från vapenförrådet.
- Jag behöver ditt. - Kommenderades?
Nej, jag vet tyvärr inte vad du pratar om.
Vänta. Du menar de vi använde för att rädda er? De vapnen?
Ja. För jag har ett av dem.
Jag kommer inte att få se att du behöll några för egen del?
Nej. Vi har ingen mat. Abbies dödade just ett par dussin människor.
Vi kan väl inte ha invånare som går runt och försvarar sig själva?
Det är ert jobb. Ni är jätteduktiga, förresten.
Genomsök stället om ni vill.
Ha en bra dag.
De där skjortorna. Jag har alltid tyckt att färgvalet var märkligt.
Bruna.
Men ni I första generationen kan väl inte er historia så väl.
"Diskutera inte det förflutna" och allt det där.
Jag kan historia. Jag kan din historia.
Utsparkad ur marinsoldatkåren. Knarklangare som fick en ny chans.
Pilcher valde alla av en anledning. Din var "rådighet".
Men istället för att hjälpa vår art använde du förmågan för egen skull.
Hur går affärerna, Xander? Vet du var jag kan hitta några piller?
Folk oroar sig över mat, så det finns nog pengar att tjäna där.
Jag vet vem du var förr.
Och historien? Den upprepar sig.
Dr Yedlin? Hur mår de skadade?
Fem är fortfarande kritiska. Tre är utskrivna.
Ni får snart ett mycket större problem och det är medicin.
Steroider, antibiotika, alla lager är farligt låga.
Er herre och frälsare Pilcher tog visst inte med tillräckligt-
- eller vidtog åtgärder för att skapa läkemedel.
Jag kan nog framställa en väldigt enkel form av penicillin I labbet...
Pilcher trodde att vi skulle behandla öron-och halsproblem.
Han räknade aldrig med så många krigsskador-
- eller att vi skulle gå igenom så mycket medicin så snabbt.
Hur låga är lagren?
Det är ingen överdrift att säga att folk snart kan dö av sinuit.
Stelkramp, definitivt.
Och en tuff influensa skulle bli förödande.
Matkrisen. Vi måste hitta ett sätt att överleva underskotten.
- Med Abbies på reträtt igen... - Tyvärr gäller inte det.
De senaste två timmarna har Abbies återkommit till dalen.
Cirka 100 besitter nu territorium direkt utanför våra gränser.
De lärde sig av oss. Att fälten var viktiga, att använda eld-
- de fejkade reträtt, la sig I bakhåll och skar av vår flyktväg.
"Bakhåll", "reträtt". Det är koncept de här sakerna inte förstår.
- Detta avleder oss från problemen. - Det här är problemet.
Vad säger ni, dr Yedlin? Ska Abbies får ärva jorden?
Ni är här som doktor, inte militärrådgivare. Kom ihåg det.
Hur ska vi överleva?
- Jag väntade mig Pilcher. - Han är upptagen. Han skickade mig.
Oroa dig inte, jag gick och ingen följde efter mig.
- Skulle du ens veta det? - Han sa att det var gjort.
Och det är det. Ethan blir inget problem. Han tillhör framtiden.
Hon är din. Du kan få livet du alltid ville ha.
Jag hörde att du ville ställa in. Varför?
- Jag trodde att du älskade henne. - Det gör det inte rätt.
Vad är det med dig?
- Du måste hjälpa mig. - Jag såg dig gå in I gränden.
Jason har redan kastat ut dig utanför stängslet en gång.
Vapnen förstår jag, och jag hjälpte dig med det.
- Men om du stal fler piller... - Äpplen.
- Ursäkta? - Jag gav honom äpplen.
Dale och hans fru har tre barn och jag tänkte att de behövde frukten.
Jag håller huvudet lågt.
Om världen ska gå under...
...tänker jag avsluta starkt.
Vi var inte inget...
Becca.
Jag vet att vi hade våra problem, men...
...det fanns fina stunder också. Det vet du.
Folk kan förändras. Vad de vill ha och behöver kan förändras.
De vill inte att vi är mänskliga här inne, men...
...det händer.
Du kanske kan fråga din andra man om han vet vad jag menar.
Och du kanske kan tala om när jag får komma hem igen.
Theresa. Jag är hemskt ledsen.
Du skulle inte följa efter Ethan.
Jag... ville bara att vi skulle vara tillsammans.
Jag är så ledsen att...
...att jag inte kunde skydda dig. Att jag...
...inte kunde rädda dig.
Eller att jag räddade dig.
Det är ingen fara.
Grattis på födelsedagen, raring.
Dr Yedlin, förlåt att vi började utan er. Ni har haft fullt upp.
Det är hemskt, det som hände utanför stängslet. Så många som dog.
Ja, men vi kommer att svälta ihjäl.
Det gör vårt arbete ännu viktigare.
- Hur går det? - Jag utför en magnetröntgen...
...enligt de väldigt ingående forskningsriktlinjer du skickade.
Med grödorna borta och Abbies som samlar sig utanför-
- måste vi förstå varför den här är så foglig när övriga vill döda oss.
- Håller ni inte med? - Jo. Därför bad jag dig göra det.
Margaret håller I nyckeln. Fortfarande ett djur...
...givetvis, men det finns nåt känsligt hos henne.
- Vad exakt söker vi efter? - Temporal gyrus.
Avancerat tänkande och problem- lösning, språkcentrum för henne.
Jag har fortfarande svårt att greppa att dessa varelser...
En schimpans temporal gyrus är en tredjedel så stor som människans.
Och hennes verkar vara dubbelt så stor som vår.
Tror du att hon förstår oss?
Jag...
Jag har ett... extra sovrum hemma hos mig.
Jag menar...
Jag... jag skulle inte tränga mig på, jag bara...
...tänkte att kanske...
Jag skulle ge dig din ostördhet.
- Har du andra smärtor? - Vi stod aldrig varann nära.
Jag vill fråga dig en sak.
Du är den enda som sett dem, hur de lever. Hur de rör sig.
Kommunicerar de på nåt vis?
Jag vet att de är ytterst våldsamma men de verkar ha ett syfte.
- Vi har gjort tester på en hona... - Sa du hona?
- Hur... hur känner du till honorna? - De har en.
- Uppe I bergslabbet. - Finns det en abbyhona I stan?
Hennes handflata, har den ett märke? Ett upphöjt märke?
Säg mig!
Vi är väl säkra, dr Yedlin?
Text: Kristina Donnellan www.sdimedia.com